O víkendu, když se již září chýlilo ke konci, se na Masarykově táboře YMCA u Soběšína konala akce s názvem Mana aneb Posilněte se v YMCA prosím! A jak se tahle akce vydařila? Ráda bych se o to s vámi podělila v tomto článku.
Mana byla setkáním ymkařů. Otevřená členům YMCA z různých částí republiky, různých věkových kategorií, z rozličných aktivit. Byla ale i pro blízké ymkařů (jejich děti, partnery/partnerky...). Cílem akce bylo seznámit se nebo se lépe poznat, a to skrze společné zážitky.
![](image/2006-09/mana.jpg)
Páteční program začal ovocnými knedlíky, následovala trocha toho seznámení. Potom krátká soutěž. (Ráda bych ještě ocenila dobrovolníky, kteří se jí zúčastnili, třeba vám povypráví o příchuti tuti fruti bonbónů marshmallows). A pak už jen připomenutí minulých časů na Soběšíně a uložení ke spánku.
V době, kdy ostatní uléhali ve svých chatičkách, jsem již seděla v posledním pražském metru a litovala, že nemůžu zůstat i zbytek víkendu v té krásné přírodě a užít si nějakého nepracovního programu. Říkám si, tak třeba za rok... Ale doptávala jsem se a doptávala, abych mohla napsat článek o celé Maně, a zjistila jsem, že v sobotu bylo na programu ranní cvičení, dopolední zamyšlení, duchovní workshop. Děti si mohly vyzkoušet, co je možné vykouzlit s tuší v kombinaci s holící pěnou (zní to zvláštně, já vím...) a další výtvarné techniky. Odpoledne následovaly lanové aktivity, cvičení, volejbal, možnost popovídat si u kávičky s novým generálním sekretářem, další možnost výtvarného vyžití i pro dospěláky. Po večeři promítání fotek, posezení u krbu v klubovně atd. V neděli ranní bohoslužba, oběd a loučení.
Many se den či dva či tři zúčastnilo celkem 44 dospělých, dětí, dobrovolníků. Není to málo, ale není to také moc. Co nás všechny myslím mrzelo, bylo to, že se na Manu nepřihlásil MANA prakticky nikdo z mimopražských YMCA (vyjma zástupců YMCA z Klatov). Podle mého názoru se totiž všichni opravdu upřímně těšili, že poznají nové tváře a dozvědí se více o jiných YMCA, což nemohlo být i přes spokojenost s akcí úplně naplněno.
Na závěr bych chtěla moc poděkovat všem účastníkům, že se rozhodli přijet! Veliké díky patří též těm, kdo přispěli k organizaci akce, k vedení různých programů, dílen, bohoslužby... Díky vám všem a snad se nám podaří společně vymyslet, jak by akce pro ymkaře z různých koutů České republiky měly nejlépe vypadat v dalších letech...
A co napsali o Maně její účastníci v závěrečné anketě?
Anketu vyplnilo 14 účastníků = tj. cca 1/2 dospělých účastníků.
Dvanácti ze čtrnácti účastníkům splnila akce jejich očekávání. Zde jsou některé z odpovědí:
„Ano, odpočinula jsem si, posilnila se, poznala víc lidí, které jsem „vídávala“.
„Očekával jsem možnost potkat lidi z organizace a vidět je i jinak než pracovně. Takže se to splnilo.“
„Ano! Program byl velmi pěkně sestaven, každý si (dle mého názoru) mohl vybrat (výběr byl široký). Velmi dobrá organizace. Velmi dobrá a hlavně příjemná možnost poznat ostatní členy YMCA. Trochu na škodu věci je, že se nezúčastnilo více členů nebo že někteří bez vážného důvodu nerespektovali začátek a konec akce (pozdní, resp. předčasné příjezdy, odjezdy).“
Pro zbylé dva očekávání splnila i nesplnila (akce byla příjemná, ale nebyla setkáním ymkařů z mnoha koutů ČR).
Nejvíce se z celé akce účastníkům líbilo hezké prostředí/ příroda, ve které se akce konala, a vydařené počasí a zážitek z lanových aktivit. A potom také: všechno, pěkná atmosféra, milí lidé, pestrá atmosféra, jídlo, cvičení, mnoho dětí, Duch.
Na plné čáře nejvíce v programy zaujaly lanové aktivity. Ale zaujalo i cvičení, volejbal, bohoslužba, možnost volby, zpívání před jídlem atd.
„Lana – vylézt do 10 m a skok – překonání strachu, podpora lidí, důvěra Bohu – že to dobře dopadne.“
A co by účastníci Many rádi změnili? Např. program by udělali méně nahuštěný, více by dbali na dodržování čas. rozvrhu akce. Mnohokrát zmiňují, že by si přáli vyšší účast ymkařů z různých koutů ČR na akci (s tím souvisí přání akci více a déle propagovat). Další z nápadů bylo posunout termín Many na léto, snížit cenu účastnického příspěvku, přidali by nějakou hru typu survival...).
Podle čtrnácti ze čtrnácti odpovídajících by se měla akce v budoucnu opakovat.
Za všechny nápady, připomínky jsme vděční a třeba nám pomůžou udělat v budoucnu podobnou akci lepší a třeba se na ní potkáme právě s vámi!
Jana Plessingerová, YMCA Praha
PS: Na www.praha.ymca.cz najdete i fotky